Mors dag...
Du måste iväg till skolan nu!
Jag älskar att vara mamma - men årets övriga 364 dagar, då?
När man ska få ungen till skolan och knappt får sova-
-eftersom man är uppe och syr dräkter till skolpjäsen.
Och ändå måste man till jobbet på morgonen.
Det handlar om det eviga skjutsandet till fotboll, gymnastik, balett...
Om att få barnen att slita blicken från datorn-
-eller sin ipad, ipod, iphone eller vilket de nu har.
Vänta, Paige! Din banan!
Strunt samma, ät persikan bara.
-Det handlar om att vara... -Mamma! Mamma!
Mamma! Peter har...
Så, så. Andas. Ta det lugnt.
Så där...
-Berätta nu. -Peter glömde stänga myrfarmen.
De är borta allihop!
Varför fick ni den här? Jag svär...
Var kom den där ifrån, Peter? Ingen skräpfrukost, har vi sagt!
De är från pappa. Vi får för honom.
-För honom får ni gå utan kalsonger. -"Köra commando" heter det.
-Var är alla myrorna? -Det hände i trädgården.
-Jag skämtar inte, Peter. Ett, två... -Tre!
Va...? När slutade det fungera?
Kom igen, det är ju bara några munkar.
Men kalsongstilen är min förtjänst.
God morgon...
-Var du så snygg när vi var gifta? -Nej, jag ser bättre ut nu.
-Hur kom du in? -Bakvägen. Så vi slipper skvaller.
Är du hungrig? Ta en munk.
-Dina föräldrar är väl skilda? -Det är komplicerat.
Bjuder du hem kompisar kvart i åtta på morgonen, Peter?
-Det är för samåkningen. -Och munkarna.
Det var min idé. - Nu kör vi till plugget, era ligister.
Du får inte ta med sånt här längre.
Visst. Du, förresten...
Kan vi snacka sen? Jag har nåt viktigt att diskutera.
Visst.
Okej. Det ringer!
-Hej, Jess. -Jag åt en sockerkaka igår! Pilates?
Nej, jag måste jobba. Det hände just en grej.
Jag tror att Henry spanade in mig. Två gånger.
Tittade han eller glodde han?
Kom och titta, Jesse!
Glodde, skulle jag säga.
-Vad betyder det? -Han ville prata om nåt viktigt senare.
-Tänk om han vill bli ihop igen! -Omöjligt. Finns inte på kartan.
Varför inte? Ni är det lyckligaste skilda paret jag nånsin har träffat.
Skynda på, Max. Syrran kommer!
Nej, nej, nej. Helt otänkbart. Det har ju gått flera år.
Vi har det bra, och... Tror du verkligen att han vill det?
Om ni gifter om er, måste ringen vara större då? Det röstar jag för.
Fortsätt tänka dina djupa tankar, du. Vi hörs.
Okej!
Här är vår vagn till mors dags-paraden!
Hej då!
-Wow! Vad föreställer det? -En livmoder.
-Det är en livmoder. -Det förstås.
En livmodersvagn. Tjusigt!
Och röret...?
Navelsträngen. En symbol för allas gemensamma ursprung.
Homo, hetero, transpersoner, svarta, vita, lila...
Ni kommer att knäcka på paraden. Folk kommer att häpna.
Det bästa återstår.
Titta! Jag födde ett barn för andra gången.
Det blev en pojke... - Ni är inte kloka.
Jag sticker och tränar.
-Är ni nöjda? -Absolut, Val.
-Zack. -Om en vecka behövs inte brickan.
Om en vecka gör ni mitt jobb.
-Hej, Val! -Hej, Kristin.
Hej, pappa!
-Handsprit först. -Jag tvättade precis händerna.
-Eller så kan jag ha skyddsdräkt... -Gärna.
Babyböckerna kallar det att vara en helikoptermor.
-Alltid sväva beskyddande runt. -Det oroar mig inte alls.
Mjölkflaskor till ikväll. Kan du ställa dem i kylen?
-Det går inte. Jag fick just reda på... -Två till, Zack.
Kommer. - Beanzie?
Jag kom med i ståupptävlingen. Första omgången är ikväll.
Prissumman är 5 000 dollar.
I så fall blir min totala inkomst som komiker... 5 000 dollar.
-Bara att bli antagen är stort. -Jag löser det, oroa dig inte.
Ni får inte lön för att fortplanta er! Men strunt i mig, jag äger bara baren.
-Inget bollspel här, Vicky. -Nej, nej.
Tack.
Tänk att det har gått ett år.
Vårt första hela år utan henne.
Jag saknar henne.
Jag med.
-Vem är det där? -En kompis.
Han undrar om jag ska till gallerian efter plugget. Jag måste svara.
Är han...
-...din pojkvän? -Lägg av, pappa!
Det är väl ingen orimlig fråga?
Kom, Vicky! Vi blir sena till skolan.
Kom inte för sent till fotbollen den här gången.
Mamma kom aldrig sent till träningen.
Nej, det gjorde hon inte.
LÖJTNANT DANA BARTON MARINKÅREN
Får jag köra?
Sällan. Alla hamnar i graven nån gång, men jag vill inte skynda på det.
-Vad är det? -Nu skojade du, som du gjorde förr.
Ja...
När jag har tagit körkort kan jag väl köra mammas Volkswagen?
-Den ska jag sälja, har jag ju sagt. -Den står ju bara där!
Kommer inte på fråga.
Tack för att du övervägde saken...
Adam Freeman här, på HSN:s högkvarter i Florida.
Vi går till Atlanta, där den ljuvliga Miranda Collins är på bokturné.
Hej till Adam, Atlanta och publiken!
Mors dag närmar sig-
-och våra underbara humörsmycken i kristall är den perfekta presenten!
De är av äkta kvarts och skiftar färg efter humöret.
Vore det inte bra att veta om mamma är glad, ledsen...eller arg?
Där sålde vi smycke nummer 800!
Den där blicken känner jag igen. Du avskyr vagnen.
Nej, det handlar inte om den.
Det var länge sen jag pratade med mamma.
Jag minns inte ens vad vi grälade om.
Jo, hon såg en bild av dig och Russell-
-och tänkte förskjuta dig om din kille var "mörkare än en frappuccino".
Okej, nu minns jag...
Du kan ju ringa, varför du nu skulle vilja det. Eller skajpa.
Har våra föräldrar internet? Hur går det med en snurrtelefon?
En finare husvagnspark?
När tänker du berätta om Max?
Aldrig. Jag är förlovad med bankmannen Steven.
Han har dåliga spermier och jag går i terapi.
Om du berättar först blir det lättare för mig.
Du får inte åka snålskjuts på min hemlis!
Dessutom är morsan i Texas. Det är lugnt.
-Men vi är moderlösa. -Vi flyttade till Georgia av en orsak.
Hon förstör allt, minns du väl.
Det känns som om vi saknar familj.
Jag är ju din syster och granne!
Tack ska du ha!
Det är lite varmt.
Väldigt varmt.
Vad var det du ville prata om? Det lät ju så angeläget.
-Herregud, vad är det? -Jag...
Jag...
...har gift mig.
Vi rymde faktiskt.
Väldigt impulsivt...
Har du gift dig?
-Med vem då? -Med Tina.
-Med Tina? -Ja, Tina.
-Med Tina? -Sluta säga så.
Jag känner mig väldigt förvirrad just nu.
Ni gjorde ju slut för längesen. Och sen var det strippan.
-Dansösen, ja. -Strippan.
Och sen blev Tina och jag ihop igen.
Hur...? Okej, ni blev ihop igen.
Hon är den rätta.
-Vi kan väl säga den andra rätta? -Ja.
Jag har alltid respekterat vår överenskommelse-
-att vara diskreta med våra relationer tills det blev allvar. Nu är det det.
Okej, så...
När berättar vi för pojkarna?
Jag berättade på väg till skolan.
Va? Har du redan berättat?
Med deras kompisar i bilen?
Nej, jag väntade tills de hade gått.
Det var ju bra. Då fick ni en liten högtidlig stund tillsammans.
Tack för att du väntade.
De blev glada! De tycker om henne.
Okej.
Jaha...
Herregud, jag måste...
Jag ska på pilates med Jess. Ursäkta.
Jag ville att du skulle höra det från mig först.
-Jag är glad för din skull. -Tack.
-Hej, Bradley. Kör du stångdans idag? -Inte idag, Beth Anne.
Systrar...
-Vi vill snacka med dig. -Du bör träffa en ny mamma i skolan.
-Hon är nyskild. -Och är irriterande vältränad.
Men med riktigt stora tuttar!
Jag uppskattar omtanken, men jag är nog inte mogen riktigt än.
Men när jag blir det, säger jag självklart till.
Vad har du för planer för mors dag?
Inga alls, vi firar den inte.
Jag har tänkt på saken, och tjejerna mår nog bäst av att skippa det.
Vi tänker se det som en vanlig söndag. Vad tror ni om det?
Absolut inte!
Dana hade inte gillat det.
Titta, det är Miranda!
Har jag Edith från Waukesha på tråden? Varsågod!
Får jag titta närmare på armbandet?
Så gärna.
-Vad tycks, Edith? -Mycket tjusigt. Jag tar två.
Du behöver inte sälja ena armen för att få råd.
Perfekt... Bra passningsspel.
Mamma säger att din mamma var i marinkåren. Och din pappa också.
-Ja, han var förvaltare. -Han vet hur man skriker i alla fall.
Lägg passen framför medspelarna, de står ju inte stilla. Bra spelat...!
Som sagt. Öka lite, Rachel!
Tack, Vicky.
Hallå... Vad gör du, Evelyn? Messar du?
Det gör man inte i fotboll. Man springer och hoppar.
Får ögonkontakt. Skrattar och gråter. Men man messar inte. Lägg bort den!
-Vad är det? -Thomas spanar på dig...!
Ja, när jag klantar mig.
Nu spelar vi!
Så det där är Tommy...
Snyggt! Och så mottagningen.
Mål! Bra där!
Evelyn, messa "bra jobbat" till min dotter.
-Hon är online. Är du redo? -Ja.
Det där tar vi ner.
-Hej, mamma. Det är Gabi. -Hör du mig? Kom.
Det är ingen walkie-talkie.
Skulle man inte se folk med Escape?
Skype, inte Escape. Tryck på "Starta video".
-Det har jag gjort. -Klicka på kameran.
-Jag har ingen. -Jo!
Nej, jag har ingen jäkla kamera... Jaså, där.
Du har kristallen! Jag skickade den tidigt, annars hade jag fått höra...
Den är jättefin! Fast färgtramset tror jag inte på.
Men jag gillar den där Miranda på tv-shop.
Vet du nån som känner henne? Hon bor på hotell i Atlanta.
Nej, det gör jag inte. Men nån annan här känner dig.
Vart tog hon vägen? Jag ser bara tegelstenar. Hallå?
Hej, mamma.
-Känner jag dig? -Trevligt att se dig med.
-Äntligen tänker du be om ursäkt. -Nej, jag ville bara prata.
Enligt Gabi träffar du inte indiern längre. Förnuftigt.
Jag säger inte: "Vad var det jag sa?" Men vad var det jag sa?
-Var är pappa? -Han äter lunch.
-Hej, pappa! -Där är min lilla tjej! På tv!
Fint att du pratar med mamma. På tiden att du bad om ursäkt.
-Du ser kry ut, pappa. -Tycker du?
-Du har inte åldrats alltför mycket. -Tack.
Varför hittar du ingen lyckad man, som din syster gjorde med Steven?
Gabi liknar pappa för mycket för att bli den som först kniper en karl.
Tack, morsan...
Jag ringde för att säga hej.
Och för att säga att oavsett vad som har hänt mellan oss...
...är du ändå min mamma.
Så jag ville berätta...
Vad?
-Titta, mamma och moster Gabi! -Jag måste sluta!
Hej på er!
Där försvann hon.
-Hon ringde åtminstone. -Hon kanske har en dejt.
-Hej, älskling. Vem pratade du med? -Jag körde Snapchat.
-Är du tolv år, eller? -Det är faktiskt kul!
Vad spännande, hörni!
Första gången ni sover hos pappa och hans nya...person.
Ska vi kalla henne också för mamma?
Nej, absolut inte. Säg det som känns rätt.
Men "ma'am" är nog bra.
Läget, killar?
Hej, Sandy! - Hej, killar!
Hej...och grattis!
-Tack! Visst är det spännande? -Oerhört.
-Men hade inte du flyttat till L.A.? -Jo, jag blev erbjuden modelljobb.
Men någon övertalade mig att flytta tillbaka.
Jag har gjort kakor åt er. Gitarrer åt Peter, basebollar åt Mike.
Tack, Tina! Vad schysta!
-Hej då, killar. -Vi ses i morgon.
Hej då, Sandy. Tweeta mig om du vill kolla läget.
Eller kolla mitt Instagram, jag lägger upp några söta bilder.
Spännande...
"Tweeta mig"...
Sa hon just att jag skulle tweeta henne? Jag tror det.
Snälla Henry.
-Jag visste att hon var ung... -Hon blir trettio om några år.
Herregud. Och vad har hon på sig?!
Ska jag be henne klä ner sig, eller?
Nej, att klä på sig överhuvudtaget!
Det är ingen lämplig klädsel inför barnen.
-På tal om barnen. Mors dag. -Vad är det med mors dag?
Jag tänkte att vi kunde ha barnen halva dan, eftersom Tina nu är...
Sluta! Säg inte ens ordet.
-Du vet vad jag menar. -Ni gifte er för typ fem sekunder sen.
-Du är arg. Men tänk på saken. -Jag gjorde just det.
Ni kan få flaggans dag. Eller Groundhog day. Eller fars dag!
-Jag frågade bara. -Ja, otroligt nog.
Ursäkta att jag avbryter, men Mirandas agent vill träffa er.
-Här är jag, Lance! -Miranda har godkänt affischen.
Men hon vill prata med några inredare.
Vi har fått några anbud. Jag tyckte att Sandy Newhouse var bäst.
Hon bor i Atlanta och har inrett bostäder, restauranger och lyxhotell.
Hon ser munter ut. Se till att hon får träffa Miranda.
-Mål! -Hallå där!
Hallå, Messi! Det är ingen stadion, utan en hotellobby!
Det här är HNS-pampens barn som är hos oss i veckan.
-Kan jag få tillbaka min boll? -Varsågod. Älska fotboll!
-Hela veckan...? -Japp.
Jag gör allt för min älskling
Han är den bästa som finns
Nu är det mat, pappa.
Mamma älskade karaoke.
-Minns du det? -Om jag gör.
Nu äter vi, pappa.
-Kom nu! -Okej.
Den här karaoken var till dig, Bradley.
Och till mina tjejer, Rachel och Vicky.
Jag älskar er så mycket.
Och snart är jag hemma igen!
Jag älskar er.
Kan du åka och handla åt mig?
Visst, det kan jag göra.
Vad behöver vi?
Juice. Ägg. Och bröd, förstås.
Bananer. Och tamponger.
-Förlåt? -Tamponger.
-Du tror inte att det kan vänta? -Nej.
Jag skriver "T", jag fattar vad det betyder. Då så!
-Jag saknar er! -Vi träffades för två timmar sen...
Ja, men jag älskar er och saknar er när ni är borta.
-Vill ni verkligen sova hos pappa? -Hejdå, morsan.
Okej, hejdå.
Jag är med.
Ett, två, tre!
-Herregud... -Jag vann igen!
Det är snart mors dag, och jag ska fira med mamma.
Vi gick ut med min senaste kille, och så fort han lämnade bordet:
"Jovars, men vill du se den näsan på din dotter?"
Min tid är ute. Tack ska ni ha!
Det var Genevieve Joy.
Än en gång, välkomna till Buckhead Comedy Contest-
-med er värd, begagnad bil-legenden och komediklubbsägaren:
Mr Wally Burn!
Tack ska ni ha. Nästa kille kommer från ön på andra sidan dammen-
-som gav oss kolonialismen, Hugh Grant och pesten.
En applåd för Zack Zim!
Zack Zim!
Hejsan. Jag heter Zack och är britt, men nu bor jag här i Atlanta-
-med min flickvän som nyligen har fött ett barn.
Applådera inte, det är inte mitt.
Jo, hon är min. Hoppas jag.
Min flickvän är amerikanska, men vill att barnet ska få brittisk accent.
Hon pratar inte ens med henne. Det är bara jag som läser för Katie.
Andras barn kollar på "Sesame Street", men hon ser "Downton Abbey".
Flickvän, som sagt. Fem år, och vi är inte gifta ännu. Men friat har jag!
Hon var trög med att uppdatera relationsstatusen från "singel".
Vi har ju ett barn! Bocka åtminstone i "Det är komplicerat"!
Hur presenterar man varann?
Jag presenterar Kristin som ljuset i mitt liv-
-sången i min själ, modern till mitt barn.
Men jag är hennes "rumskompis".
En riktigt fin nästan-mors-dag till alla...
Du?
Kan vi prata om det där med att inte gifta sig?
Kom igen, jag är så himla trött.
Jag älskar dig, Kristin. Och jag vill gifta mig med dig.
Men jag vill inte få nobben mer.
Det är nåt du inte säger.
Men du kan berätta. Vi klarar det, bara vi vill.
Jag vet inte. Jag bara...
Jag vet inte.
Inte jag heller.
Så...vill du ta en paus?
Va?! Nej! Aldrig.
Jag behöver bara lite mer tid.
Jag väntar inte i evighet.
Ja, jag vill ha den.
Får jag en puss också?
-Mamma puss. -Tack! Mamma puss.
Sandy! Hej!
Det här är Kristin och hennes lilla Katie.
Vi träffades på Mommy & Me. Hur gick det?
Jag ska på intervju i alla fall. Vi får se.
Det vore skönt att få tänka på nåt annat än...du vet.
Sandys exman har gift om sig. Med typ en tolvåring.
Jag tänkte på samåkning och skolmat, men det vill jag också slippa tänka på.
Förlåt, men vi pratade just äktenskap. Hon har fått kalla fötter.
Jag förstår dig.
Man vet ju inte förrän man gör ett försök.
Är det så? Var inte du säker på din sak?
Nej. Är man nånsin det?
Det var jag. Hundra procent. Indiskt hela vägen.
-Jag visste att jag ville ha barn. -Ja, samma här.
-Men allt det där andra... -Jag ska inte ge några äktenskapsråd.
Men jag vill höra! Skilsmässor skrämmer mig.
Hur vore det för vår dotter?
Man tror ju inte att man ska skiljas när man gifter sig.
Livet förändras, och om det gör det...
...får man garderobsutrymme, extra handfat och slipper snarkningar.
Man gör vad som är bäst för barnen först och främst.
-Ditt barn äter sand, förresten. -Låt bli, Tanner. Där finns kattbajs.
-Tänk om det finns det på riktigt! -De överlever och växer upp ändå.
Och de har trimmade immunförsvar.
Messa om du kommer på barnens föreställning.
Jag tar en plats åt dig. Tweeta mig!
Visst, jag tweetar. "Tweetar"?
Ja, visst låter det fel? Jag bara testade.
Vad är det, Kristin?
-Hur är det? -Det finns ett skäl till min tvekan.
Sanningen är att jag inte har en aning om vem jag är.
Det var illa.
Jag är adopterad.
Jag har aldrig träffat min biologiska mamma.
-Det har du aldrig sagt. -Jag har bara berättat det för Zack.
Jag har alltid undrat...
Gjorde hon sig bara av med mig, eller hade hon nån anledning?
Jag känner mig så övergiven.
Du måste ha massor av frågor.
-Du måste leta upp din mamma. -Det har jag gjort.
Då fattar jag inte. Vad menar du?
Jag har adressen, men jag har inte vågat ta kontakt.
-Jag är så rädd. -Ja, det är väl klart.
Vem skulle inte vara det? Du vet ju inte hur hon är.
Trots det har hon sån makt över dig.
Förr eller senare måste du. Du klarar det!
Du har rätt!
Få det överstökat! Ta tjuren vid hornen.
Ja, jag ska. Jag ska göra det.
Du fixar det.
Bobby Lee, rektor här på skolan.
Showen börjar om några minuter.
Sandy!
-Vad gör du här? -Jag tänkte att det skulle vara okej.
Jag måste höra Peters riff. Vi repade hela kvällen.
Jag spelade i band i plugget. Han är så duktig!
Vi ska uppmuntra musikintresset och gå på Foo Fighters.
Men säg inget till Peter, det är en överraskning!
Och Dave Grohl...! Säg inget till Henry.
Tina...
Nu räcker det med överraskningar för den här veckan.
-Är något på tok? -Ja!
Jag kom en timme i förväg för att ta en perfekt plats-
-och titta på mina barn. Och nu sitter du här!
-Platsen var ju ledig. -Den skulle min handväska ha.
Du kan inte bara dyka upp sent och sätta dig så där.
Vi behöver gränser och regler.
-Så att ta en ledig plats...? -Jag vet inte vad reglerna är!
Men du bryter mot dem allihop.
Här kommer djurparaden!
Pär Olsson hade en bonnagård, lian, lian lej
Och på den gården fanns en pingvin! Va? Varför det?
-Han hade också en liten hjälpreda. -Där är Mikey!
Och ett lejon!
Dräkten sitter bak och fram.
Gjorde du det där? Peter...
Rör den inte!
Lian, lian, lej!
Du måste sälja in kristallerna, försäljningen har stannat av.
Fem, fyra, tre, två...
Välkomna tillbaka. Pappor och makar, titta på de här humörsmyckena.
Mors dag är inte långt bort. Nu har ni chansen.
Och där bryter vi.
Jag behöver prisuppgift på ekologiska bomulls...
Det behövs inte, de kostar nio dollar.
Stryk prisuppgiften på ekologiska bomullstamponger.
Dotter?
Ja, två stycken. Men det är bara den ena som...håller på att bli kvinna.
Jag fattar.
Deras mamma brukade göra det här, men...nu gör jag det.
Vi sitter i samma båt. Två söner.
På vilket sätt är det samma båt?
Bara antalet, antar jag.
Jag brukar inte tjuvtitta i andras vagnar, jag bara...
Jag heter Sandy. Jag har två söner. Det har jag redan sagt.
Ja, det har du.
"Sandy. Två söner. Samma båt."
Tackar... - Hejdå.
Trevligt att träffas, Sandy med två söner. Visst var det två?
-Hej, Henry. -Är pojkarnas pass giltiga?
-Deras pass? -Jag planerar vår semester.
Okej. Vart hade du tänkt åka på denna semester?
Till Paris. Tina har aldrig varit där.
Paris i Frankrike? Driver du med mig?
-Nej. Hur så? -Jag måste sluta.
Hallå?
Hur tog hon det?
Alldeles utmärkt.
Det är inte sant!
Paris! Paris! Paris!
Vi kom inte iväg till Paris på tretton år!
Och nu tar han med Tina dit! Tina!
Jag har velat dit sen jag var liten och läste "Madeline"!
Hon vet nog inte ens vem Madeline är! Herregud!
Det här händer inte! Det händer inte!
Du kunde ha tagit henne till London eller det där jävla Disneyland!
Eller till skolbalen, kanske? Där har hon nog inte heller varit.
Jäkla Tina!
Den vill man inte se i trafiken.
Så där. Kör nu!
Bredda.
Rachel är fri.
Den var inte över linjen. Inget mål.
-Vad snackar du om? -Gå tillbaka till tränarbänken.
Först tar du tillbaka domslutet. Titta på publiken.
-Ta det lugnt... -Vad är det med publiken?
Titta! Det finns typ 60 inspelningar av målet du missade.
Låt en inspelning visa att du tog fel, sen kan du och din blindhund gå hem.
Nu är det nog. Gult kort!
Gult kort?
-Han blåste i annan mans pipa...! -Man blåser inte i en annans pipa.
Jo, om han är helt blåst!
-Rött kort! Du är utvisad. -Är jag utvisad?
I så fall blir din boll också utvisad!
-Kimberly! Tar du över? -Ja, gå du.
Jag går till parkeringen och beställer en optikertid åt domaren!
Sluta, du gör dig illa.
-Reservbollen, tack. -Dumskalle!
Du är också utvisad.
Du, din... Förbannad vare din visselpipa!
Spela!
-Nästa. -En stor pizza, tack.
-Vilken sort? -Ost.
-En stor ostpizza och tre läsk. -Vänta där borta.
-Var kom förbannelsen ifrån? -Shakespeare.
-William Shakespeare? -Nej, Bob Shakespeare. Vem annars?
Varför pratar du med mig så här? Ska du också börja?
Hur kunde vi förlora? Bollen var för löst pumpad.
-Vill du ta en glass? -Som försoningsgåva?
-Försoning för vad? -För att du jämt är så nere.
Du deppar jämt och är besatt av fotbollen-
-för att det är ett band till mamma.
Du tittar på de där inspelningarna om och om igen...
Hur länge ska du sörja? Att vara jävlig mot domaren hjälper inte.
-Tänk på språket. -Försummade tonåringar svär!
Jag tar hand om Vicky och lagar mat.
Men jag är faktiskt bara sexton år och har ett liv!
-Tommy är här. Jag måste gå. -Vart ska du?
Är det han som gillar dig? Vad gör du, Rachel?
-Kör. -Ut ur bilen, Rachel!
Vevar du upp fönstret i ansiktet på mig?
Vänta tills bilen stannar, sen går du ut!
Helt otroligt...
Min kompis kom och sa att hon hade hittat en perfekt kille åt mig.
Hon visade en bild av honom. Han var minst 75 år.
Och det är inte jag.
Så jag sa: "Han har starr i sina ögon."
"Jag har hopp i mina."
Hon är skitbra.
Det tycker chefen med.
-Ursäkta! Gick det bra? -Ja, det är ingen fara.
-Jag ska träffa Miranda Collins. -Ut där. Ska jag göra nåt åt revan?
Se upp!
-Jag har en säkerhetsnål. -Nej, jag är sen till ett möte.
Le ännu större. Så där ja!
Ha en bra dag.
Grattis!
Nej, nej... Attans också!
Endast tävlingsvinnare.
Jag är här för att visa den här för Miranda.
Vad gullig. Grattis!
-Jag har inte vunnit nån tävling. -Så varför kramar jag dig?
-Jag är här för intervjun. -Ingen press idag.
Jag vill inte ta nån bild, jag är här för att söka jobb.
Sandy? Du missade mötet. Miranda är väldigt upptagen.
Jaså? Jag hade kommit i tid om mitt ex inte hade gift sig med en tonåring-
-om läkaren hade ringt in sonens astmamedicin-
-eller om morsamobilen klarat mer än 7 km/h.
Men jag förstår, hennes tid är dyrbar. Min tid är det inte.
Min bh är ut och in.
-Vill du ha hjälp med bh:n? -Nej. Tack ändå.
-Snygg blus. -Tack. Det här gjorde jag precis.
-Nästa. -Titta på kameran.
Det är ingen dejt...
Fint slöseri med tid.
"Jag heter Miranda och är jätteupptagen."
Där är hon. Hon pratar med sig själv.
Ursäkta... Miss Collins vill gärna träffa er nu.
Vill hon?
Jäklar...!
Kan jag hjälpa till?
Fastna inte där nu.
Jag har den.
Fick du med allt? Skulle du ha äppelskruttet? Inte?
Jag försökte skapa lite mer flyt, och...
Ditt huvud lossnade visst.
Därför rundade jag av kanterna och öppnade upp lite.
Hur länge har din son haft astma?
Hela livet. Men tydligen kan det växa bort ibland.
-Har du barn? -Nej, karriär. Fullt upp.
Ja, det är klart.
Berätta mer om tonåringen och din exmake.
Ja, där överdrev jag kanske lite.
Hon är nog äldre. Det syns säkert när finnarna försvinner.
Du är rolig! Du måste vara roligare än hon.
Ja, det är jag!
Fortsätt med det.
Ja...
Jag borde väl fortsätta pitcha min idé.
-Nej. Du är anställd. -Bara så där?
Så nu har du förhoppningsvis råd med en snabbare bil.
-Ingen Maserati, men lite snabbare. -Jag beklagar mitt utbrott.
Nej, det väckte ju uppmärksamhet. Fortsätt med det också.
Okej. Tack. Det är mycket jag ska fortsätta med.
-Du är förstås väldigt upptagen... -En sak till.
Här finns en sista souvenir, även om du inte vann essätävlingen.
Hundra procent guldpläterad, allergisäker armring.
Det här har varit en fantastisk dag!
Vår mixer är trasig, vi lånar din.
-Hej! Var är Russell och barnen? -I garaget och smäller bubbelplast.
-Du får svara. -Det är ditt Skype.
-Det är dina föräldrar! -Dina också.
För din skull kan jag svara och prata med dem.
Men jag gör hellre så här!
Pappa!
Jag tänkte prata om mors dags-presenten till gumman.
Är "gumman" min mamma?
Jag har en toppenidé!
Morsan kommer att tappa trosorna av förtjusning!
-Mycket intressant bild, pappa. -Vad pratar ni om?
-Var det inte en överraskning, pappa? -Det blir det!
Kom in, det är öppet!
Hallå? Pappa?
Överraskning!
Ni hade datorn med er! Det är ju inte klokt!
Gabi! Gabi!
Tänk att ni är här!
Du kommer att smälla av, Gabi! - Ni ska ju vara i Texas.
Jag ljög. Vi har kört 20 timmar i sträck.
Eftersom vi har blivit sams och Gabi har förlovat sig-
-blir det här en mors dags-present några dar i förväg.
Vad gör ni här?
-Hej, pappa. -Hej, gumman.
Var är damrummet? Snart tillbaka.
Man kan inte ta med honom nånstans!
Det må jag säga! Inget dåligt hus du har.
Det här är inte bra. Messa Russell.
"Lämna inte garaget. Och släpp inte ut barnen."
Titta, vilken bild. Den var inte fin.
Men jag bor ju inte här.
Hejsan! Jag är Gabis mamma. Du måste vara Steven.
Ursäkta, jag trodde att du var nån annan!
-Är du Gabis mamma? -Ja. Och vem är du?
Jag heter Max.
-Jag är Gabis partner. -I brott. Hennes partner i brott.
Nu är man som ny igen! Finns det nån bärs?
Ja, men vi kan ju gå ut och ta en öl.
Hoegaarden, Stella, Kingfisher...
Det där lät ju för tusan som FN.
Då importerar jag hellre lite amerikanskt från husbilen.
Var är Steven?
-Lycka till. -Steven är... Han som...
Jag vill så gärna träffa min blivande svärson.
-Jaså, minsann? -Mamma...
Steven finns inte. Max är min partner.
Din affärspartner.
Nej, min livskamrat.
Jag är Gabis fru.
Vi är varandras fruar.
-Nej... Nej! -Vad har jag nu missat?
-Ett jäkla avsnitt av "Jerry Springer". -Jerry är kung.
-Varför ska jag stanna i garaget? -Där tog reklamavbrottet slut.
-Är du hemhjälpen? -Nej. Vem fan är du?
Jag är Jesses pappa.
Jesses föräldrar bor ju på ett demensboende i Arizona.
Så tusan, heller! Vi bor i Texas.
-Då är du Jesses mamma. -Ja.
-Och vem i herrans namn är du? -Jag är Jesses make.
Är vi med i "Jerry Springer" på riktigt?
-Jesse är inte gift. -Jodå. Med mig.
Med honom.
-Har du en turbanskalle till man? -Ni hade ju gjort slut?
-"Turbanskalle" är väldigt kränkande. -Extremt kränkande.
-Har du gift dig utan att säga nåt? -Gabi med. Med en homosexuell!
Jag är homosexuell, mamma.
Gode Jesus! Vi sticker, Flo.
Det här var ingenting för oss.
Det var inte överraskningen jag hade tänkt mig. Men det löser sig.
Men skilj dig innan han gör dig på smällen.
Tanner vill till dig, morbror.
Hej där, vännen! Kom hit.
-Vilka är det där? -Den här är vår. Tanner.
Kan du säga hej till mormor och morfar?
-Charlie är min. -Jag har adopterat honom.
-Jag är från en spermadonator. -Han kanske hette Steven.
-Det där var mormor och morfar. -Och för detta satte jag på bh!
Den är svart!
Det var droppen. Nu är däcket platt.
Oroa dig inte, vi fixar det imorgon.
Däcket, kanske.
-Du behöver inte göra så här. -"Mentalt handikappade", sa du.
Tro mig, det är de. Och det var på vår första dejt.
-Vem ljuger inte på första dejten? -Vår andra och femtionde dejt, då?
Eller den där gången vi skaffade barn ihop!
Du ljög om dina föräldrar.
Jag ljuger för alla om dem och mitt hemska liv i husvagnsparken.
Jag sparade varenda slant för att kunna sticka!
-Ingen examen. Direkt på bussen! -Okej, du avskyr dina föräldrar.
Nej, de är ju mina föräldrar.
Men de har fel om så många saker.
De ser ner på folk som är annorlunda.
Det värsta är att du ljög om mig.
Det är förstås hemskt att vara gift med en turbanskalle!
Väldigt pinsamt. De borde ha sagt "Dr Turbanskalle"!
Redo?
Bra... Och svanka!
-Hur gick det? -Du var jätteduktig!
Oj, förlåt.
-Jag går och kör lite yoga. -Ja, det är lite säkrare.
-Jag behöver hjälp. -Vi har en drömtjej åt dig.
Nej, inte så. Berätta allt ni vet om den där Tommy.
Hans mamma Denise är jätterar. Ställer alltid upp för skolan.
-Men hennes banankaka är bra torr. -Jag struntar i hennes bakning.
-Men ska hon få dejta honom? -Har du något val?
-Var är yogapasset? -Där inne. Det börjar klockan tio.
Vart ska han?
-Vad gör du? -Kollar formen, bara.
-Ser bra ut. -Skinkor av stål.
-Jag har ett val. Jag är hennes far. -Säger du nej, gör hon uppror.
-Börjar ljuga. -Och smyga hemifrån.
Och knarka, prostituera sig och dejta trummisar.
Det där hjälper inte. Är han en trevlig kille eller inte?
-Alla rödhåriga är trevliga. -Jag gillar honom också.
Hur blir det med mors dag?
Jag är snart tillbaka.
Sov gott, Katie.
Nu sover hon äntligen, precis nu när ni ska hem.
Hallå? Jag anar en viss besvikelse.
Jag borde ha hört ifrån klubben. Jag trodde att jag knäckte.
Du förintade nog. Tillintetgjorde!
Jag måste ha varit bättre än banjotjejen.
Du är den mest begåvade komikern i hela stan.
Vi öppnar i 10 minuter.
-Shhh ... Vem spelar du, Shorty? -Nej, jag skriker bara för två.
Zack, tror du att du kan passa Katie morgon?
Jag sa till Val att jag skulle ta henne till doktorn.
Du tar mig till .... mitt läkarbesök, ja.
En lama? Ja, det skulle de älska!
Ursäkta, jag måste be att få ringa upp. Tack.
Hej, Jesse. Du måste ta med dig Tanner på vårt kalas på lördag.
Visst skulle de föredra en lama framför Foo Fighters?
Earl... Jag tittar på bilder från när tjejerna var små.
Välkomna till Sandys kalas!
Vi har ballongdamen Bella, djurskötaren Marty...
...vindsnurror, ansiktsmålning och en jättekana!
Wow...
-Inte illa. -Jag vet inte vad som hände.
Jag skulle bara anlita ballongdamen, men jag kunde inte sluta säga ja.
-Får vi titta på laman? -Gör det, så pratar jag med Sandy.
-Gå och klappa djuren, gubben. -Kom, Tanner.
-Har du inte hört av Russell? -Inte ett ljud. Radioskugga.
Jag är verkligen ledsen. Men du har ju i alla fall Tanner.
Fast sen skiljer ni er och får delad vårdnad, som är ett helvete.
-Fast det var mitt liv, inte ditt. -Indier skiljer sig inte precis.
Däcket är lagat och jag har packat.
Nu kan vi lägga en jäkla massa mil mellan oss och de där...
De där...
-Förbaskat! -Vad är det, Earl?
-Nån har stulit tändningssäkringen! -Vad gör vi då?
Det finns en reservdelshandel ett par kilometer härifrån.
Jag börjar gå.
LIVMODER PÅ HJUL
Får jag rida på laman? Alpackan, då?
-Kul kalas! -Kan du öppna den här, Sam?
-Tjena. Snygg dräkt. -Gillar du spagetti?
-Du gillar visst inte spagetti. -Pys, clown.
Nu börjar fyrverkeriet. Jag går och tittar till Tanner.
Vad händer här, Sandy?
Förlåt, jag glömde helt bort tiden. Jag skulle ju lämna pojkarna.
-Vad är det här? -Ett kalas.
-Varför då? -För att det är kul.
Och för att det är lördag.
Det här är helt olikt dig. Helt oansvarigt!
Kallar du mig oansvarig?
Kalla mig vad du vill, men inte det. När tog du dem till tandläkaren sist?
Eller köpte skolgrejer, eller nån annan av de driljoner saker jag gör.
Det stämmer: aldrig!
Du har ansvar för att komma med pojkarna på en överenskommen tid.
Det är lördag, och de ska komma klockan tolv.
Du har dem imorgon, på mors dag.
-Nu sticker vi, Mikey. Var är din bror? -På rutschkanan.
Hämta dina grejer.
Det är dags, Peter. Kom ner.
-Mamma sa att vi fick ha kul. -Men nu är det jag som bestämmer.
Jag räknar till tre, sen kommer jag. Ett, två, tre.
Kom nu, Peter.
Du får fånga mig först!
Hämta dina saker!
-Rör inte den där. -Men jag vill ha en.
Vi måste åka, Peter!
Ja, men i så fall. Varsågod.
Vi har boksigneringen här, eftersom det finns så få bokhandlare kvar.
Tack. - Till vem är boken?
Rory Schroeder. Alla mina smycken är från er kollektion.
Gerald älskar dem också. Men de klär mig bättre.
Till vem är boken?
Din dotter.
Varför just nu?
Jag tänkte att det passade bra eftersom hon var i Atlanta.
Jaså. Du är den fjärde som påstår sig vara hennes dotter.
Just när hon utnämnts till en av våra 50 främsta kvinnliga entreprenörer...
Jag har det här.
Såna är lätta att förfalska. Och du får ändå inga pengar.
Det här var ett misstag.
Hälsa henne att jag aldrig har velat ha något av henne.
-Där skrevs historia... -En historisk katastrof.
Det är så jäkla dumt alltihop!
Titta, bara. Vad håller jag på med?
Jag känner mig så dum.
Jag tävlar med min exman och en 20-åring.
Det låter ju väldigt begåvat, visst?
Korkat. Vet du vad det beror på?
Jag avskyr att känna mig utbytbar.
-Utbytbara är vi tyvärr allihop. -Vad du skräms!
För varje proffsclown finns hundra amatörer med röd näsa och peruk.
Jag förstår. Tack, clownen.
Ditt band till dina barn kommer aldrig att kapas.
Inget snack. Du är ju deras mamma.
Här får du.
Den evighetslånga näsduken.
-Första gången idag, va? -Jag fick dig att le!
Får jag använda den? Tack.
Det är klassikerna som funkar bäst. En evig näsduk eller kaffekopp-
-eller den eviga moderskärleken.
De vet att den finns där, de tar den bara för given ibland.
Vem bryr sig om 20-åringens fina hy och bikinikropp?
Okej, det räcker så. Tack för peppet.
Tack, clownen. Jag trodde aldrig att jag skulle säga så. Men tack, clownen.
Så lite, så.
Förtroligt samtal med en clown...
Och ingen kunde se det. Han kunde ha mördat mig.
Jesse! Är du hemma?
Jag tar en bärs.
Hallå! Vem är du?
-Vem är du själv? -Sonia, mor till Russell.
Jaså, du. Jag är Florence, mor till Jesse.
Florence! Trevligt att träffas!
Jag hörde om överraskningsbesöket. Är allt väl?
Ja, det tror jag nog.
-Jag vet inte säkert. -Dricker du öl? Då tar jag också en.
När Russell blev kär i en vit flicka ville jag slå näven i väggen.
-Du visste i alla fall. -Sen gifte de sig utan att berätta!
Blotta tanken gör mig rasande!
Jag tänkte att jag hade fått nog, men de är ju mina töser.
Men Florence, har du sett vårt barnbarn?
Jag förstår varför han heter Tanner. Han är rätt mörk.
Snarare lite ljus.
-Vad är klockan i Indien? -Ingen aning.
Jag bor i Las Vegas. Inga skatter, och så spelar jag när jag vill.
Smart! Och så har du sand överallt ifall du skulle få hemlängtan.
Det där lät rasistiskt. Och roligt!
Hej, mormor! Kan du se efter Tanner? Jag måste kissa.
Tack!
Nu åker vi!
Du är allt lite lik mig.
Jajamän, det är du.
Du ser precis ut som jag gör om sommaren.
Tack för att ni kom, vi ses!
Ni verkar ha fått allt. Äter ni mors dags-brunchen imorgon?
-Nej, jag jobbar. -Har ni barn?
Nej.
Då vill ni inte ha ett glas Mumm på mammas dag?
Nej.
Säg till om det är nåt.
Beklagar att jag stör mitt i middagen.
Stekta gröna tomater.
Du är min agent och jag älskar dig, vilket är en motsägelse.
Men vill du ha ett filosofiskt samtal får du hålla dig kort.
Du känner mig som Lance Wallace, stjärnornas agent.
Du har ju bara mig nuförtiden.
Men jag föddes i Bronx med namnet Ramón Navarro.
Jag samlade läskflaskor för att få råd med mat.
Vi är vad världen tror att vi är, men inte alltid.
Ibland fattar vi beslut om vilka vi är och de som vi vill känna.
-Eller säger man "dem som"? -Är du klar, Ramón?
Jag ser bara till att leendet strålar som det ska.
Just precis, det där är salladsgaffeln.
De ringde. En av tjejerna drog sig ur, hon fick ett seriekontrakt med NBC.
Den blir väl nedlagd, men jag är i final.
Var är du? Jag har Katie. Hon mår bara bra. Hejdå.
-God natt. -God natt.
Jag borde inte se på...
God natt.
-God natt. -Ja, god natt.
God natt!
-Jag är hemma. -Jag...
God natt.
Förut sa du god natt.
Det tog dig faktiskt flera timmar.
Hej, älskling. Nu börjar jag bli orolig.
Om du tänker sticka, gör inte det.
Vi kan bara fortsätta älska varann och Katie.
Jag vill inte gifta mig.
Eller jo, men det är inget måste.
Om du hör det här, kom till klubben. Jag älskar dig.
-Prissumman är 5 000 dollar. -Zack Zim, du är i final.
Snyggt jobbat.
Gulligare bebis har jag aldrig sett.
-Kan du passa henne? -Nej.
Välkommen upp på scen, Zack Zim.
Zack Zim, han är rolig. Det är ju du! Upp med dig.
Hejsan.
Jag heter Zack, och det här är Katie.
Säg hej.
Hon är lite blyg.
Det här var inte planerat.
Att hon är med, alltså! Hon själv var planerad.
Fast lite av en överraskning var du.
Är det nån här som har barn?
Nej, ni är ju här och har ett liv.
Gråt inte, det står femtusen på spel...!
Kan du hålla henne åt mig?
-Vad heter du? -Tiny.
Du ser ut att ha en väldigt välkomnande famn.
Får jag lägga mitt barn i den? Tack ska du ha.
Ska man bli glad eller djupt förolämpad?
-Hur bar du dig åt? -Jag är mjuk som en soffa.
Snälla, flytta in hos oss. Allvarligt. Jag har inte sovit på ett år.
-Jag tar soffan, och min tjej är snygg. -Kan inte hon ta soffan?
-Absolut. -Det här är min syster.
En applåd för världens största nanny. Bra jobbat.
Man förändras av att bli pappa. Jag oroar mig ständigt.
Vet jag när hon är trött? Nja.
Eller när hon ska kräkas? Inte alls.
Jag är inne på sista skjortan.
Men mammor vet, för i varje fiber av sin kropp-
-vet de vad som är rätt för deras barn och familjer.
Hennes föräldrar ska förresten få tillbaka henne nu.
Tack ska ni ha från Zack Zim och Katie.
-Vilken sötnos. -Jag älskar bebisar.
-Vi kan skaffa en. -Det är vår första dejt.
-Vad gör du imorgon? -Klaffen!
Jag trodde att du hade stuckit. Vad har du gjort?
Det vanliga, du vet. Träffat min riktiga mamma.
Det var hemskt. Jag insåg vad jag har.
Jag älskar oss.
Vi har en enhälligt framröstad vinnare: Katie Zim.
Och den där killen också.
Ta med henne, du var ju bara rekvisita.
-Din riktiga mamma? -Upp nu!
Grattis! Zack Zim!
Vi har båda våra bebisar.
Grattis på mors dag!
Men Gud...!
Vad söta ni är.
Bananen var min idé. Nyttig, liksom.
Perfekt. Och är det där M&M-pannkakor?
Öppna!
Det där var världens coolaste potatisgubbe, punkt slut.
Jättefint!
"Tack för allt du gör. Vi uppskattar dig. Grattis på mors dag, Tina."
-Du gav henne fel! -Förlåt, mamma.
Det är ingen fara.
-Jag älskar dig, mamma. -Detsamma.
Den här är till dig.
Den här är ännu finare än den första. Vad rart.
Jag älskar honom.
Det här är till dig.
-Skrev ni ett kort åt Tina också? -Ja, men ett helt annat.
Jag kan kasta bort Tinas om du vill.
Nej. Det vill jag inte.
Du är ju så ledsen.
Kan du lyfta bort den här en stund? Kom hit med er.
Vicky? Rachel?
Var är ni?
Nu är det dags att vakna och äta frukost.
Hallå?
Tvinga mig inte att komma upp!
Upp och hoppa nu.
Hallå? Vicky!
Rachel! Var är ni?
-Flickorna är borta, Kimberly. -De är med mig.
Jag älskar er så.
Och det är svårt att dela med sig.
Det är som du känner med ditt Lego-sjörövarskepp.
Ingen fick ju röra det.
Det är lite så jag känner.
Men visst kändes det bra att Nick blev så glad-
-när han fick låta Träbenet gå på plankan?
Det är för att det är så fint att dela med sig.
Jag tror faktiskt att jag kör er till pappa lite senare.
Då kan ni ge Tina hennes grymma potatisgubbe.
-Tänker du verkligen dela med dig? -Ja.
Ja, det ska jag.
En timme eller två, vi får se.
-Hur låter det? -Bra.
Vi äter lunch, sen ses vi på paraden.
-Är du också kallad inför rätta? -Ja. Jag hoppas på en sista måltid.
Tveksamt. Men de kan väl inte ge oss utegångsförbud längre?
Ni ljög för er mamma.
Hon hindrade mig från att skaffa en rumskamrat som var en minoritet.
Och jag fick inte klä ut mig till kille.
Liberace var ingen lämplig dräkt.
-Vet de att vi kommer? -Ja, jag ringde pappa.
Jag hämtar er strax före middagen.
Jag älskar er. Ha så roligt.
(Tack.)
Grattis på mors dag.
Jag älskar dig.
Russell. Det är Jesse. Jag ska bo hos mina föräldrar ett tag.
Jag tar med mig Tanner.
Vänta, vänta!
Vänta, jag kommer!
Vänta, vänta!
Stopp!
Stopp där!
Vänta lite!
-Var är Tanner? -Med Max och Charlie.
-Vi sa det bara för att få hit dig. -Att ljuga är visst din nya grej. Adjö!
Tack för att du kom, Russell.
-Är du med på det här? -Ringde du oftare, visste du bättre.
Jag skojar om Jesse, men jag älskar henne!
Så Flo och jag tycker att ni ska kyssas och bli sams.
Nej, för hon är en lögnare. En lögnaktig lögnare!
Och att skrämma hit mig är ingen bra början.
-Nu går jag. -Då får du hoppa.
Vad gör du, pappa?
-Kom igen! -Vart ska vi?
Hon har ljugit om allt! Vore jag dina föräldrar hade jag åkt hem.
-Vore det inte för skrothögen, så. -Det får nog jag ta på mig.
Jag sa åt Charlie att mixtra med motorn.
-Punkan var en slump. -Gjorde du det för vår skull?
-Imponerande motorkunskaper! -Ja, eller hur?
Förlåt mig, snälla du. Jag ska aldrig mer ljuga.
Jag lovar och svär.
Lovar du? Okej, jag förlåter dig.
-Gör du? -Nej, jag ljuger! Ser du hur det känns?
Beklagar att jag avbryter, men det här är illa.
Bromsarna är slut och vi åker fort.
-Charlie har inte rört bromsarna. -Jag skulle ha lagat dem.
Men jag spelade bort pengarna!
Akta sopkärlen!
Vad står på?
-Vart tog alla vägen? -Lägg dig, Jesse.
-Det är ju mormors hus. -Vi följer efter.
-En livmodersvagn till mors dag? -Tänk vad det blir på fars dag.
Marvin, du har två fordon på ingång. En husbil från Texas-
-och nånting stort och rosa.
Sakta ner!
Herregud... Vi följer efter.
Earl, Jesse, Gabi - jag älskar er!
Russell? Trevligt att träffas.
Nu smäller det!
Jaha, det där var ju inte så svårt. Eller hur?
-Är alla oskadda? -Vad hände?
Ingenting. Jag ljög. Bromsarna var lagade.
Dödsskräck för folk närmare varann.
Välkommen till min familj!
Ut ur fordonet!
Sätt fart!
-Vi kommer. Hejsan. -Ut ur fordonet.
Upp med händerna.
Sätt fart. Sära på benen.
-Finns det fler? -Hejsan. Bara jag kvar.
Lägg dig ner!
Lägg dig!
Det där är min man!
Jag uppskattar inte er behandling av min svärson.
Det är ju min läkare! Han fixade mitt knä.
-Hej, dr Kohli. -Hej, Danielle.
-Äntligen nån som säger ifrån. -Är allt väl, Russell?
Tänk att tvingas säga detta i tjänsten: "Vem är vaginan registrerad på?"
-På oss. Men vi har missat paraden. -Är det en vaginaparad?
-Då har vi familjepicknick istället. -Grattis på mors dag.
Pussade hon mig?
-Jag är stolt över dig, Earl. -Tack, Fluffy.
-Tack för att du körde oss, Kimberly. -Och för maten. Pappa slår ihjäl dig...
Honom klarar jag. Jag är stångdansös. Kom an, bara!
Pappa har visst använt veteranrabatten i blomsterhandeln.
Överraskning!
-Vad är det här? -Allt som fanns i blomsterhandeln.
-Men varför är det här? -Vi måste börja fira mors dag.
Jag försöker få tag i ungarna.
Första överraskningen, till min yngsta dotter. Voilà!
-En karaokemaskin! -Just det.
Och den här får du.
Det är ju mammas bilnycklar.
Ja. Bilen har jag sålt, men jag tänkte att du ville ha nycklarna.
Jag skojar, du får bilen med.
-Tack! -Det var så lite. Tack själv.
Titta...!
-Har du bjudit in honom? -Nej. Jag har anlitat honom.
Han ska servera bål.
-Då går jag och tar lite bål. -Gör det.
-Fint att du kom med så kort varsel. -Jag är stolt över dig!
-Hejsan. -Hej, granne. Jag heter Lexie.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Ta lite bål, lukta på blommorna...
-Det där var den sexiga mamman. -Det ante mig.
Det kanske var lite i mesta laget.
-Visst. Men jag fortsätter försöka. -Ja, det var ju en bra början.
Vet du vad det är? En karaokemaskin!
-Vad är det för knapp? -Den gör så att det blir eko.
Herregud, tar folk steroider?
-Hallå, Tina? -Jag behöver din hjälp!
-Vad är det? -Mikey kan inte andas.
-Det är astman. -Henry sa att det är illa så här års.
-Var är inhalatorn? -Den är tom. Jag hittar inte reserven.
-Var är Henry? -I affären.
-Gå med honom till frysen. -Han är inte hungrig.
Nej, men den kalla luften underlättar.
Vi går till frysen. Det kommer att bli bra!
Andas in här...
-Jag är så himla rädd, Sandy! -Det finns en reserv i ryggsäcken.
Här är den. Jag sätter på högtalaren.
-Var nånstans? -I facket med råttan.
-Det finns inget blixtlås på råttan. -Det är på sidan!
Pappa är här. Kom här, vännen.
-Jag vill ha min mamma! -Jag kommer, gubben.
Pappa ordnar det här.
Ge honom tre puffar och tre till om en halvtimme.
-Han är blek. Vi åker till akuten. -Okej. Vi ses där.
DJ! Dra på.
Nu kör vi.
Kom upp och hjälp farsan, tjejer.
-Vart tog han vägen? -Pappa!
-Hur gick det? -Ingen fara, Vicky.
-Hur ser benet ut? -Bra.
-Högerbenet, då? -Så går det när vita rappar.
Det var det. Grattis på mors dag.
Rör dig inte, jag kommer ner.
Du kan få öva dig på att köra. Till sjukhuset.
Jag öppnar.
Hoppas att det känns okej att jag är här.
Jag visste direkt att det var du.
Vi var sexton år och förälskade.
-En ungdomskärlek? -Nej, äkta kärlek.
Den sorten man planerar livet kring.
Och så kom du.
Hans familj flyttade när beskedet kom och mina föräldrar tog mig ur skolan.
Mamma såg aldrig likadant på mig igen.
För evigt besviken.
Att behålla dig kom aldrig ens på tal, hon letade upp en bra familj på Hawaii.
-De var toppen. -Jag vet att de gått bort. Beklagar.
Mina föräldrar är också borta, så...
...det är bara du och jag kvar.
En del av avtalet var att de skulle skicka...
...ett foto av dig varje år.
Så att jag kunde...
...se att du mådde bra.
Jag förstår inte.
Varför kontaktade du mig aldrig?
Det var den andra delen av avtalet.
Så jag förlorade både min äkta kärlek och dig.
Och jag ville inte ersätta det, så...
...jag satsade på en karriär, så det är vad jag har.
-Vad är det där? -Ditt barnbarn.
Det här är min pojkvän Zack.
Hej, Katie! Nu ska du få träffa nån alldeles särskild.
Det här är Katie.
Vill du träffa nån?
Det här är mormor.
Hejsan.
-Hur mår han? -Han är sig själv igen.
Tack och lov...
-Hej. Är det bra med dig? -Ja.
Jag är ledsen, Sandy. Jag vet inte vad som hände med inhalatorn.
Det är därför vi har reserven. Ha järnkoll på den.
Jag fick panik. Hur kan du hålla dig så lugn?
Ja... Det tar bara tid, Tina.
-Det tar tid. Peter är ju... -Tretton år.
Det tar tretton år, så var lite schyst mot dig själv.
-Bränner du ut dig blir jag arg på dig. -Det är noterat.
-Vems barn är det här? -Mamma!
Gubben...!
Får jag godis, mamma?
Du är listig, du. Jag sa ju att det skulle lösa sig.
Jag köper lite godis åt er. Och kanske åt mig själv med.
Så här på mors dag har jag en mycket speciell gäst: min dotter Kristin.
Hon har nåt viktigt att säga.
Pappan till mitt barn, ljuset i mitt liv...
Zack - vill du gifta dig med mig?
Du har väntat länge, så helst redan idag. Medan mamma är kvar i stan.
Nå?
Vill du det?
-Hur...? -Det är förinspelat.
Vill du det?
Tja, jag måste nog tänka över saken.
Nu har jag tänkt. Ja.
-Jag älskar dig. -Och jag dig!
-Jag tror att det är dags. -Vi måste gå.
Var är min plånbok? Var är nycklarna?
-Dags för bröllop. Var är Shorty? -Det är jag.
Shorty? Det borde jag ha gissat.
Miranda vill bekosta ett pråligt bröllop på ett dyrt hotell.
Men Kristin vill gifta sig här, där de träffades.
Vi gör vårt bästa för att det ska bli dyrt.
-Vem är vigselförrättare? -Jag.
-Har du tillstånd? -Ja, från nätkyrkan i Idaho.
Vi kommer att tjäna en hacka.
Kom igen...
Är det sant? Ska det bli så här idag?
Vi tar den här vägen, tjejer. Kom.
Hej. Tampongmannen!
-Minns du mig? Från... -Hej!
-Vi var... -Javisst. Hejsan.
Jag heter Bradley egentligen.
Mina döttrar, Rachel och Vicky. Och du heter...
-Sandy. -Med två söner.
-Är allt som det ska? -Nej, jag sitter lite illa till.
Tjejer, kan ni kolla om nån har nyckeln till automaten?
Det finns en säkerhetsvakt vid entrén.
Det ser väl lite misstänkt ut.
-Undrar du hur det här gick till? -Nej, inte direkt.
Jag fastnar när jag försöker föra armen uppåt.
Vrid handleden mot mig.
Försiktigt, det är ett Miranda Collins-armband.
Vad har du gjort med benet?
Ännu en...
...hiphop-relaterad olycka.
Du, då? Ligger du på psyket?
-Nej! Min son fick en astmaattack. -Mår han bra nu, då?
Ja. Jag skulle köpa godis åt honom, och så...
Jag fattar. Nu drar jag neråt här.
Skönt! Ta ner den där också.
Det var ju för godisets skull det här hände.
Ja! Otroligt!
Medan jag ändå är här...
Vi säger att du stjäl åt sjuka barn.
-Tack! Jag får bli skyldig dig. -Det var bara en liten god gärning.
-Behöver ni skjuts? -Nej, vi har bil.
Ja, det är väl klart.
Och förresten har jag ungarna, exmaken och hans nya fru. Bilen full!
Jag är också frånskild.
Min fru har faktiskt gått bort.
Jag beklagar!
-Det måste vara hemskt idag. -Det börjar bli bättre.
-Vi hittade ingen, pappa. -Det är lugnt, hon är fri.
Hon är frigjord.
-Ja, vi ses väl. -Det vore trevligt.
Pappa äger ett gym.
Kom förbi och testa yoga eller kanske stångdans.
-Det ger kontakt med kroppen. -Jo, jag har hört det.
-Det är ju mitt gym! -Är det?
Jag anslöt mig nyligen. Varför har jag inte sett dig där?
Det var märkligt.
Okej, bra. Då ses vi kanske där nån gång.
-Tack. -Tack själv.
-Den blev hemsk. -Jag älskar den!
Nu äter vi, hörni.
Mamma! Du har inte sagt att du skulle komma.
Överraskning!
-Jag behöver pengar till Uber-föraren. -Jaså, det är Uber...
-Hur hittade du oss? -Jag är mamma.
Vad underbart att träffas, Flo. Vi klarade det!
-Vad fin du är! -Är du redo?
Jag är redo.
Men jag behöver nån som håller Katie.
Det vore en ära.
Nu ska du få komma till mormor.
-Klibbig... -Det är de alltid.
Så ja.
Lite högre. Tappa henne inte. Så där ja.
-Ska vi börja utan er? -Nej, nu är vi klara.
Då går vi.
-Hur länge stannar du, mamma? -Vi får se.
Vi kanske också stannar ett tag. De bor ju så stort!
Beklagar att det dröjde.
Jag ska fylla i utskrivningsformulären, så kan ni åka sen.
Ett händelserikt mors dags-firande.
Jag föredrar de trista, brända pannkakorna i sängen.
Jag är ledsen för igår.
-Kalaset var en dum idé. -Att du hade en lama. Och en alpacka!
-Ungar, ska vi äta middag på IHOP? -Frukost till middag!
Vi ska bara ta hand om pappersarbetet.
Vi väntar i bilen. - Kom, pojkar.
-Hej, Sandy! -Sandy med två söner!
Jaha...?
Vem var rosabrallan?
De var faktiskt laxrosa. Och de var fina.
-Nån jag bör känna till? -Jag chockar dig efter bröllopet.
-Vet han att du avskyr skägg? -Nej.
Och på honom är det riktigt sexigt.
-Åter till normalläge. -Ja...
Det är precis som jag tänkte mig.
Kan vi snabba på? Folk väntar på bord.
Vi ska förena dessa båda. Vem ger bort den unga damen?
Jag. Men den här behåller jag ett tag.
-Zack, tar du... -Ja. Innan hon ångrar sig.
-Och du, Kristin? -Ja. Och jag tänker inte ångra mig.
Då förklarar jag er man och hustru.
Kyss henne, annars gör jag det.
Jag känner mig alldeles lugn och lycklig.
-Det ska förevigas. -Håll den högt, så vi ser smala ut.
Det går bra. Den är inte farlig.
-Farlig...! -Nej då!
Det är väl uppenbart?
Soldat skjuten.
Kom igen, då!
Det här är ingen stadion!
På med kepsen, Héctor.
Fel distrikt, jag bor på Manhattan.
Den här, då? Det blir utmärkt.
"Det 'ärrr är ingen stadion!"
Du är ingen tävlingsvinnare, men jag har en allergisäker, rättvänd bh-
-eftersom du är... exponerad på den sidan.
Vad vänligt! Tack så mycket.
-Guldpläterad. -Är den din?
Det var då ett jävla långt tåg...
Herregud!
Jag måste raka benen igen.
Nej, Tanner! Inte på damens väska.
Det är typ fjärde gången.
Inga fler överraskningar, Sandy. Det är ju jag som heter Sandy.
Jag ska inte ta nån bild, utan visa den här för Julia.
"Justified!"
Din banan, gumman!
Den sitter fast i en tråd.
Det kanske är tandtråd. En ny tandläkarkampanj.
Grattis på mors dag!
Översättning: Magnus Lässker Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Jonas Fors AB Svensk Filmindustri